Kunst kui investeerimisvara: millise Eesti kunstniku loomingusse investeeritakse kõige rohkem?
![WIIRALT_A_SOOARU_2012_0002_MG_8845](https://images.delfi.ee/media-api-image-cropper/v1/f79686e0-c3e0-11eb-b8e1-ebd9097c4ca5.jpg?noup&w=1200&h=711&ch=0.8435&cw=1&cx=0&cy=0.0009&r=16:9)
Kunsti peamine eelis võrreldes teiste investeerimisinstrumentidega on emotsionaalne intress, mida võimaldab teoste esteetiline väärtus. Vaatad ja naudid, kirjutab Riivo Anton LHV finantsportaalis ja ajakirjas Investeeri.
Hiljuti avas Eesti Kaasaegse Kunsti Arenduskeskus veebikeskkonna, kus kõik huvilised leiavad informatsiooni Eesti kunstiturul toimuvate tehingute ja turu üldiste suundumuste kohta. Tegemist on pidevalt täieneva andmebaasiga, mille alusel kalkuleeritud kunstituruindeks annab turul toimuvast sarnase ülevaate nagu börsiindeks väärtpaberiturust.
Esmakordselt Eestis
Kunstituruindeksite avaldamine ei ole maailmas ainulaadne ning tunnustatud globaalse haardega indeksisaite eksisteerib mitmeid (nt Artprice, Artnet ja Art Market Research). Haruldased pole ka kohaliku fookusega indeksid. Kahjuks on seniajani vastav algatus Eestis puudunud ning kunstisõpradel on jäänud üle vaid oletada, millises mahus tehakse turul tehinguid, millised on hinnatasemed ning milline võiks olla kunstiteostest koosneva investeerimisportfelli tootlus. Eesti juhtivate galeriide, Ettevõtluse Arendamise Sihtasutuse, Kaasaegse Kunsti Arenduskeskuse ning Baltimaade suurima juhtimiskonsultatsiooniettevõtte koostöös sai olukord lahenduse. Selle sammuga astub Eesti turuinfo kajastamisel ettepoole nii Lätist, Leedust kui ka Põhjamaadest.
Indeksi esmaavaldamise hetkel kalkuleeriti see tuginedes ligi 5000-le teostega tehtud tehingule perioodil 1998 kuni 2016. Andmebaasis sisalduvatest tehingutest ligi 75 protsenti on toimunud oksjonite raames ning ülejäänud pärinevad galeriide otsemüükidest klientidele. Meediumi lõikes on valimis kõige rohkem õlimaale, millele järgnevad graafikatehnikas teosed. Ootuspäraselt on enim tehinguid tehtud modernsesse ajastusse (1940–1991) kuuluvate teostega (55% tehingutest). Järgnevad kaasaegsed (1992 kuni tänapäev, 26%) ning klassikalised teosed (1921–1939, 14%). Põnev on asjaolu, et kümne enim kaubeldud autorite tööd moodustavad ligi neljandiku kõigist tehingutest.
Kõige paremini müüb Wiiralt
Ilmselt pole kunstituruga kursis olevatele inimestele üllatuseks, et enim tehinguid on tehtud Wiiralti teostega (264 tehingut). Populaarsed on ka tehingud Richard Uutmaa (139 tehingut) ja Edgar Valteri (107 tehingut) töödega.
Andmebaas tõendab veenvalt, et kunst ei pea olema vaid eksklusiivne hobi – ligi 45 protsenti andmebaasis sisalduvatest töödest on oma hinnalt odavamad kui 1000 eurot. Kuigi tuleb arvestada, et palju tehinguid on teostatud aastaid tagasi, tõendab tehingustatistika, et kvaliteetseid kunstiteoseid leidub ka tänapäeval hinnaga alla 500 euro. Siinkohal on paslik viidata maailma ühele suurimale korporatiivsele kunstikogujale Deutsche Bankile, mille rahvusvahelises kogus sisalduvate teoste keskmine väärtus on ligikaudu 700 eurot.
Hinnaindeksi meetod
Indeksi kalkuleerimiseks on kasutatud maailmas laialdaselt levinud hedoonilist hinnaindeksi meetodit. Vastav meetod eeldab, et kunstiteose väärtust on võimalik määratleda kindlatele teost iseloomustavatele näitajatele tuginedes (nt teose suurus, ajastu, žanr jne). Iga seesugune näitaja annab panuse teose hinda. Näiteks on suuremad teosed üldjuhul kallimad kui väiksed teosed, mis näitab, et teose suurus mõjutab selle hinda.
Indeksist nähtub, et perioodil 1998 kuni 2016 suurenes indeksi väärtus tasemelt 100 punkti tasemeni 176,52 punkti. Seejuures liikus indeks üsna sarnaselt majanduse üldise käekäiguga, saavutades oma tipu 2006. aastal (221,18 punkti) ja langedes 2009. aastal järsult tasemele 118,07 punkti. Kuigi esmapilgul näib tootlus olevat tagasihoidlik (2,8% aastas), tuleb tõdeda, et kunstiturul leidub segmente, mille väärtuse kasv on olnud turu keskmisest oluliselt kiirem. Näiteks kaasaegse maaliga teostatud tehingute alusel kalkuleeritud indeks on perioodil 2000 kuni 2016 kasvanud 100 punkti tasemelt 250 punkti tasemele (5,67% aastas). Seesugune kasv on ligilähedane Maa-ameti avaldatud kinnisvaraturuindeksi kasvule samal perioodil.
Eesti kunstituru indeksi projekti autorid loodavad, et põhjalik ja kergesti kättesaadav tehingustatistika on heaks abimeheks kõigile kunstituru osalistele. Andmebaas võimaldab tõsta kunsti varaklassina võrdsele tasemele teiste varadega (nt väärtpaberid, kinnisvara), mille kohta avaldatakse järjepidevalt ülevaatlikke uuringuid. Positiivne on ka asjaolu, et indeks uueneb uute tehinguandmete sisestamisel, mida teevad galeriid ja Kaasaegse Kunsti Arenduskeskus jooksvalt. Eeldatavasti on indeksi väärtuses suuremaid muutusi oodata kaks korda aastas, pärast kevadisi ja sügisesi oksjonite perioode.